‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Cum de, atunci când ai multe de zis, ‎rămâi fără cuvinte?
‎Ai nevoie de-un duș.
‎Da.
‎Îmi sare inima din piept.
‎Poftim.
‎- Mersi. ‎- Cine e?
‎El e James.
‎Vai de mine!
‎Mă duc să fac monetarul.
‎M-ai urmărit?
‎Da.
‎Ai primit și tu unul?
‎Rahat.
‎Asta ai venit să-mi spui?
‎Da...
‎Atât?
‎- Nu ți se pare cam sinistru? ‎- Nu neapărat.
‎O fi de la vreun tălâmb de la școală.
‎Nu trebuia să vii, James.
‎Pare îmbătrânit.
‎Ce ai la picior?
‎Nimic.
‎E doar înțepenit.
‎Am înțeles.
‎A murit tata.
‎Rahat.
‎Îmi pare rău.
‎- Eu mă mărit mâine. ‎- Știu.
‎Felicitări.
‎E aiurea că-mi face plăcere să-l văd?
‎Da, nu poți pleca cu ea.
‎O să te ajute Eric mâine.
‎Mersi.
‎Unde stai? Te ducem noi.
‎Nu e nevoie. Merg pe jos.
‎Dormi în mașină?
‎Da.
‎Poți sta în cabană.
‎Toaleta e acolo.
‎- Avem și duș? ‎- Avem lac.
‎Mulțumesc.
‎Eric zice că-ți aduce mașina la amiază.
‎Găsesc vreun bancomat?
‎Nu-ți face griji.
‎Te aștept afară.
‎Te-aș invita la nuntă, dar ar fi ciudat.
‎Da.
‎Pa.
‎James?
‎Da?
‎Mâine...
‎când îți repară mașina, o să pleci, nu?
‎Da.
‎Nu trebuia să vii.
‎Îmi pare rău.
‎Mie-mi pare rău de tatăl tău.
‎Preferam să fiu împușcat.
‎Mă simt ciudat.
‎Foarte ciudat.
‎Doamne!
‎lisuse...
‎Îți place?
‎Uneori, poți să nu fii nemernic.
‎Da. Mulțumesc.
‎La început, a fost plăcut.
‎Să fiu iar prin preajma Alyssei, ‎în ciuda circumstanțelor.
‎Dar n-a durat mult.
‎Mai ales că circumstanțele implicau ‎căsătoria ei cu altul.
‎Sunt foarte mândră de tine.
‎Parcă sunt un ponei etalat la concurs.
‎Oare nu fac o greșeală?
‎Poftim?
‎Ce tot îndrugi?
‎Nimic.
‎Probabil că toată lumea are dubii.
‎Cred că e normal.
‎Bună ziua și bine ați venit...
‎Îl iei în căsătorie pe Todd Alan King?
‎Nu pot să cred ‎că nu știam că-l cheamă și Alan.
‎Ce ai acolo?
‎E tata.
‎Nu ai camionetă?
‎Nu.
‎Vrei să te las undeva?
‎Nu-i nevoie.
‎Bună.
‎Hai să plecăm de-aici.
‎Bine.
‎Cum a fost nunta?
‎A ieșit bine.
‎Bun.
‎Așteptam momentul ‎să-i spun c-o iubesc.
‎Ce e?
‎Nimic.
‎Am decis să mai aștept.
‎De când dormi în mașină?
‎De vreo două luni.
‎Da, miroase ca atare.
‎Și unde mergem?
‎- Ce? ‎- Unde vrei să mergem?
‎Nu știu. Voiam doar să plec.
‎Ce-ai pățit?
‎Vrei să taci? Nu vreau să discut.
‎Mitocănia e trăsătură de familie. ‎Îmi curge prin vene.
‎Deci nu mă pot abține.
‎Ce faci cu tatăl tău? Îl împrăștii? ‎Sau îl cari ca pe-o mascotă?
‎O să-l împrăștii.
‎Unde?
‎N-aveam idee.
‎E personal.
‎- Ți-e frig? ‎- Nu.
‎Ți-e foame?
‎Nu prea.
‎Mie da.
‎Bine.
‎Felicitări.
‎- Ce? ‎- Casă de piatră!
‎Nu ne-am căsătorit.
‎Poftim?
‎De fapt, venim de la înmormântare.
‎Condoleanțe.
‎M-am gândit să mai scot rochia la aer.
‎Am înțeles.
‎Vă mai las câteva minute.
‎Alyssa era schimbată.
‎Ce căcat caut aici?
‎Parcă îi scosese cineva bateriile.
‎Alyssa?
‎Da.
‎Scrisoarea de la mine...
‎Îmi pare rău.
‎Ce scrisoare?
‎La gândul că n-o fi primit-o, ‎parcă am scăpat de-o povară.
‎Da, scrisoarea aia...
‎O povară care atârna și mai greu acum.
‎Îmi pare extrem de rău.
‎S-a întâmplat demult. ‎Nici nu mai știu ce scriai.
‎„Dragă Alyssa...
‎Nu vreau să te mai văd. Niciodată.
‎Din cauza ta, am omorât un om.
‎Nu pot da timpul înapoi ‎și am ajuns să te urăsc.
‎Orice ai simți pentru mine, ‎să știi că sentimentul nu e reciproc.
‎Te rog, lasă-mă în pace.
‎Cu sinceritate, James. P.S....”
‎Mult succes în toate.
‎Da.
‎Nu vrei să nu scrii asta?
‎Nu.
‎„Din cauza ta, am omorât un om.
‎Nu pot da timpul înapoi ‎și am ajuns să te urăsc.”
‎Îmi pare rău.
‎Nu-i nimic. Mai taci.
‎Vrei să mergem?
‎Trebuie să plătim.
‎Știu.
‎Dar nu vrei să mergem?
‎Dacă pleci, chelnerul trebuie ‎să plătească din bacșiș.
‎Nu știam.
‎Da, așa e. Ne trag la răspundere.
‎Am înțeles.
‎Bine.
‎Nu voiați să plătiți?
‎Ba da, sigur că plătim.
‎Păstrează restul.
‎Alyssa?
‎- Alyssa? ‎- Ce?
‎Trebuia s-o spun.
‎Nu exista un moment potrivit.
‎Ce e?
‎Te iubesc.
‎Nu vreau să fiu aici.
‎Te iubesc.
‎Nu vreau să fiu nicăieri.
‎Te iubesc.
‎Mai bine ne întoarcem. E o prostie.
‎Stai. Ce?
‎Ce facem, James? Unde ne ducem?
‎- Nu știu. Tu ai venit la mine. ‎- Ba nu.
‎Tu ai venit. Mă urmăreai.
‎Nu te urmăream, te vegheam.
‎Tot dubios e.
‎Dar ziceai că vrei să pleci.
‎Acum vreau să mă întorc.
‎De ce?
‎Fiindcă sunt măritată.
‎Poftim? Ai mers până la capăt?
‎Da.
‎Da!
‎- Alyssa, stai! ‎- Fir-ar al dracu'!
‎Nu!
‎Alo!
‎Oprește-te!
‎- Alo! ‎- Oprește-te!
‎Perfect.
‎Nu... Nu se poate.
‎Știu că acolo dormeai.
‎Lasă smiorcăiala, ți-au ridicat-o.
‎Ce tot ai?
‎E tata.
‎Da...
‎Rahat.
‎Acum chiar mi-e frig.
‎Mersi.
‎Dacă l-au aruncat?
‎Haide.
‎Patru sute plus TVA.
‎Ce?
‎Ați parcat aiurea.
‎Nu înțeleg. Nu era niciun semn.
‎- Ba trebuie să fi fost. ‎- Nu era.
‎Mereu e un semn.
‎- Nu era niciun rahat. ‎- Poate-ți trebuie ochelari.
‎Poate-ți trebuie alt post.
‎Îmi pare rău.
‎Uite, doar ce ne-am căsătorit.
‎Strângem bani pentru luna de miere, ‎nu avem mulți.
‎Nu poți închide ochii de data asta?
‎Accept doar numerar.
‎Pot să-l iau pe tata?
‎- Ce? ‎- E mort. E în mașină.
‎Nu cadavrul, cenușa. Cenușa e în mașină.
‎Uite, o să ne întoarcem cu banii, promit.
‎- Putem să-l luăm? ‎- E în mașină?
‎- Da. ‎- Deci e în siguranță.
‎Da...
‎Vă întoarceți cu banii.
‎- Îl găsiți aici. ‎- Nu.
‎Nu înțelegi.
‎- Te rog. ‎- James, e-n regulă.
‎- Ne întoarcem. La ce oră închideți? ‎- La 17:00.
‎Bine. Haide.
‎Nu am 400 de lire plus TVA.
‎- Nici eu. ‎- Și ce facem?
‎Așteptăm până la 17:00.
‎Cum a murit tatăl tău?
‎Atac de cord.
‎Alimentație proastă, sedentarism.
‎Nasol.
‎Cred că așa o să mor și eu.
‎De ce te-ai măritat?
‎Fiindcă am vrut.
‎Bine.
‎Fiindcă credeam că vreau.
‎Fiindcă trebuia să fac ceva...
‎și-am făcut asta.
‎Trezește-mă când e ora.
‎Bine.
‎Teoretic, treaba mergea prost pentru mine.
‎Eram un orfan fără casă ‎cu o femeie măritată.
‎Dar, deși era nasol...
‎exista și-o parte bună.
‎Pe asta trebuia să te axezi.
‎Te iubesc.
‎- Ce? ‎- Am zis că e timpul. Hai.
‎- James. ‎- Rahat.
‎Nici n-au paznic.
‎- Și-a pus o jachetă. ‎- Ce facem?
‎Haide.
‎Slavă Domnului!
‎Îmi pare rău.
‎Nu-i nimic.
‎Pe alea nu le pot tăia. ‎Trebuie să le spargem.
‎- Ce? ‎- Da.
‎Ce căcat, James?
‎Nu voiam să fac gălăgie.
‎Să nu-l deranjezi? Bravo, bună treabă!
‎Pentru o clipă, era ca pe vremuri.
‎Ne mai întoarcem?
‎- Alyssa? ‎- Trebuie să oprim.
‎- Ce? ‎- Autostopista.
‎E femeie. E singură.
‎Dacă o ia cu mașina vreun ciudat?
‎Da. Bine.
‎Care-i treaba?
‎Bună.
‎Subtitrarea: Laura Somandru